Jeg går opp og setter på litt musikk.
Vent til dere hører musikken.
God morgen, Pagford. Jeg holdt dere på pinebenken, men nå er dagen her.
Det føles passende. Min begravelse, så alt handler om meg.
Men jeg er ikke egoistisk. Jeg kan dele rampelyset.
Skynd dere!
-Kom ned nå, Andrew! -Jeg skal bare knyte slipset.
Med hvem? Hva vet jeg som dere ikke vet? Dere må se dere over skulderen.
I dag handler det om en spesiell. En av mine mulige etterfølgere.
Mannen med riktig verktøy for jobben.
-Du er jo verre enn dem. -Jeg bare sjekker. Ingenting ennå.
Det er en vits.
-Hvem tror du at det er? -Ingen. Noen. Blås i det.
Troll. De eier ikke visjoner. Ikke som du. Du har visjoner.
-Det er en stor dag. -Howard. Vi kommer sent.
Tenk om han skriver noe om meg.
200 treff? Det var som søren.
Det er vel en i Fairbrothers gjeng. En liberal vegetarianer.
Hold opp. Vedkommende er ingen kamp for deg, Howard.
Jeg er ingenting uten deg.
Tenk om han skriver noe om meg. Noe ufordelaktig. Noe stygt.
-Hva skulle det være? -Noe jeg ikke engang vet om.
-Det låter helt ulogisk. -Halsen min snører seg sammen.
Best for deg at det ikke er du som er spøkelset. Det vil du få angre.
Mor, livet er ikke langt nok til å bry seg om dette valget.
Slutt å somle. Legg en sånn i hvert begravelsesprogram.
Og i salmebøkene. Kom igjen.
Du. Brillene.
Skynd dere.
Terri, skal du stå opp? Krystal kan ikke gjøre alt.
Det nytter ikke.
Han liker ikke frukt.
Legg den i kjøla. Om noen timer er det yoghurt.
Så moren din har ikke hatt flere tilbakefall?
Bra. Det betyr at hun prøver.
Hun har ikke noe valg. Langeren hennes ble innestengt.
-Så praktisk. -Jeg antar det.
Hva med deg, Krystal?
-Hva med meg? -Hva er din plan?
Et kurs? Lærlingjobb?
Datteren din går vel på min skole?
-Skal hun gå på gymnaset? -Ja.
-Bekymre deg for henne isteden. -Jeg vil hjelpe dere.
Tullprat. Hvis du vil hjelpe oss, så ta med melk med lang holdbarhet.
Ok, lang holdbarhet. Jeg har det.
-Vi ses neste gang. -Jeg teller timene.
-Du er kledd sånn for å terge dem. -Nei. Det hadde vært barnslig.
-Det ser behagelig ut. -Så vakre farger.
Jeg tåler ikke den kvinnen.
Å vise midjen i din alder er dristig.
-Der fikk du høre det, av en farmor. -Ti stille, Vikram.
Skuldrene.
-Legg bord de forbaska dingsene. -Jenter.
Se. Han tror at han er så tøff. Taper.
Det blir bare han mot oss. Han har ikke en sjanse.
Se på ham. Han klarer ikke tempoet.
Han veier et jævla tonn.
For en frekk jævel.
Jeg er sulten. Jeg vil ha en banan.
For en vakker gudstjeneste, Samantha. Så trøsterik for alle.
-Hentet de lageret i butikken? -Ja.
Så fint. En vekt som ble løftet fra alles skuldre.
Ikke elt det nå. Man må lære av sine feil. Har jeg hørt.
Sikt litt lavere. Fokuser på det du er best til.
Det er aldri for sent å finne ut hva det kan være.
Livet er kort. Som blomster, blomstrer vi for deretter å visne.
Som skygger, flykter vi, og blir aldri.
Midt i livet er vi i døden.
Vi har overlatt vår Barry til Gud, og senker kroppen hans i jorda.
Av jord er du kommet. Til jord skal du atter bli.
Jesus Kristus, vår Frelser, skal vekke deg på den ytterste dag.
Amen.
Jesus Kristi nåde, Guds kjærlighet og Den hellige ånds fellesskap-
-være med oss for alltid.
Amen.
-Arf. -Fats.
Samantha Mollison har en fantastisk rumpe.
Gamle Shirley skulle bare vite hvordan jeg føler meg nå.
Jeg fikk den benneren i kirken.
Det er et kjent fenomen. Eros og Thanatos.
Sex og død.
Sorg gjør oss opphisset. Både menn og kvinner.
Selv Mary. Legger man an på henne nå, kan man gjøre hva man vil.
Selv om hun gråter, kan du gjøre hva du vil.
Hun er tanta mi.
Jeg bare sier det.
-Mr Price. -Skal du allerede dra?
Jeg må jobbe, skiftet mitt begynner. Det utmerker meg i dette valget.
Jeg er en arbeider som forsørger familien sin.
Ingen sølvskje, ingen privilegier. Bare hardt arbeid.
-Har du hørt om beskjeden? -Fra spøkelset. Det er sikkert løgn.
Men likevel. Tyvegods, kriminalitet...
Vi fikk nettopp vite det. Betty har en sånn smart plategreie.
Jeg forstår meg ikke på dem i det hele tatt.
"Pass lommene dine når Simon er nær. Han tar alt han får tak i."
Vi må tenke på valgprosessen. La skurkene bli i Westminster.
Vi grasrøttene må være uklanderlige.
Det er bare løgner. Noen kaster skitt meg.
Så grusomt. Og du som trykket opp alle de fine flygebladene.
Inn i bilen. Nå.
-Jøss. Hva er det for noe? -En gravemaskin.
-Si takk til mr Fairbrother. -Takk, mr Fairbrother.
Bare hyggelig.
Bli der inne nå, og oppfør deg pent.
-Hvordan har Andrew det? -Han er Arf. Han er mystisk.
-Han er forelsket. -Er han?
Ei ny jente. Svart jente. Han er stormforelsket i henne.
-Har han sagt det? -Det er tydelig. Vi snakker lite.
-Dere hang sammen som erteris. -Alt forandres etter barneskolen.
Så du går på skolen, da?
Jeg stikker innom iblant og ærer dem med mitt nærvær.
-Har du noen prøver på gang? -Ja visst. Latin, gresk og sånt.
Nei, jeg driter nok i det for godt.
Det skal du ikke gjøre. Jeg vil at du gjør ferdig skolen. Opp.
-Ta en prøve. Be om å få ta matte. -Jeg vil ikke.
Mrs Wall kan hjelpe deg gjennom det.
Hun er sprø som satt og hørte på meg.
Bare ta en prøve. Blås i karakteren.
Etter det kan vi snakke om lærlingjobben din.
En jobb? Her?
-Jeg kan ingenting. -Du tar deg av Robbie og deg.
-Bare så vidt. -Du lærer.
Hold øyne og ører åpne, og munnen lukket. Ingen banning.
Du får gå ærender og være til nytte.
Han, da? Etter skoledagen og i feriene?
-Robbie! -Vi legger det rundt hans timeplan.
Du begynner i september.
-Og mamma? -Vi får fortsette som vi har gjort.
Resten er opp til henne, men du må leve ditt liv.
Gå på skolen, ta prøven din. I mellomtiden er dette mellom oss.
Hvis du ombestemmer deg, er det bare vi som vet det.
Tenk på saken.
Får jeg mitt eget skrivebord?
Et skrivebord er inkludert i stillingen.
Er alt i orden, Krystal?
Ja.
Så... Er du sammen med noen for tiden?
-Hvordan det? -Jeg lurer på om jeg har en sjanse.
Hva?
Du snakker aldri med meg på skolen.
Jeg vil ikke bli avvist foran et publikum.
Jeg er følsom. Men jeg har alltid likt deg.
Så... Kan vi få det til?
Vi ses, da.
-Garasjen er full av dine ting. -Hold kjeft.
-Hvem kunne gjøre dette mot oss? -Bare vi visste noe.
Har du sladret? Har du snakket med kompisene dine?
-Hvem kjøpte du den av? -Obbo, den jævelen.
-Vi må kvitte oss med den. -Noen kan se oss.
Vi må gjemme den og alle ledningene. Under senga di.
-Tenk om politiet kommer. -De må ikke lese om det på jobben.
Da er det over for meg. Jeg er ferdig.
Sparkle igjen hullene. Rydd opp, og gjem den. Jeg må på jobben.
La meg snakke med dem hvis noen kommer. Vi vet ingenting om dette.
Vet kollegaene hans at han stjeler ting fra jobben regelmessig?
Doruller, skrivepapir. Nå handler han med stjålne TV-apparater.
Ikke noe kriminelt geni, men alle må begynne et sted.
Så, mine damer og herrer. De gode, de edle, de...
Du kveler meg! Du gjør det umulig for meg å puste!
Så, mine damer og herrer. De gode, de edle, de sanne Pagford-borgerne.
Bare to hester igjen. Men en av dem er mer som et esel.
Hvem er denne langørede fyren med det triste ansiktet?
Jo, det er Miles Mollison.
Spøkelset er på vår side.
Stakkars Miles. Han er som en buktalerdokke i Howards fang.
"Ja, far. Nei, far. Tre sekker fulle, far."
Miles kan ikke engang fise uten foreldrenes tillatelse.
Får jeg se? Jeg vil også le litt.
Jeg prøver å finne noe som Miles gjør på eget initiativ. Det er ingenting.
Fin lojalitet dere viser. Godt å se at dere støtter far.
Vent. Nå kom jeg på noe.
Helt frivillig dyrker Miles et fantastisk par mannepupper.
Stem på mini me-Mollison. Stem Moobs.
Beskjeden slettet
Servitører søkes
Der er du, unge dame. Slå deg ned. Bruk din beste håndskrift.
Hei, Andrew.
Smaker det godt?
Man må ha tidligere erfaring.
Lyv. Jeg skal si hva du skal skrive.
Det er hun, dr Jawanda. Spøkelset. Hun skriver stygge ting om Miles.
-Kan du bevise det? -Nei.
Men hvis vi gir henne nok, skal jeg ta henne.
Jeg skal ikke oppta mye av din tid.
Jeg trenger bare mer salve.
Ja, det ser smertefullt ut.
Det er en bivirkning av alle pillene.
Nei, det er en bivirkning av overvekt.
-Du er uhøflig. -Det er et faktum.
Jeg vil veie deg og ta blodtrykket.
Nei, jeg gidder ikke. Vi er travle mennesker. Særlig du.
-Du er flittig som en maur. -Hva mener du med det?
-Hvordan går det med dietten din? -Bra. Bare sunn mat.
-Mosjon? -Jeg holder på fra morgen til kveld.
Vi trenger ikke å komplisere dette. Salven, takk.
Så kan vi fortsette dagen vår.
Takk, dr Jawanda.
Akuttimene er til for folk som er alvorlig syke.
-Dette var ikke akutt. -Jo, for meg!
Adjø. Pass på deg selv. Kan du ikke det, så vær forsiktig.
Man kan aldri være for forsiktig.
Hei, Miles.
De er så myke, og rosa.
Og søte.
Kom. Hvis du vil ha marshmallowen, så kom og hent den.
Jeg drukner.
En druknede pirat og en kåt havfrue.
Nei. Jeg mener at jeg faktisk holder på å drukne.
Jeg mener, ikke på ordentlig. Det føles bare...
Du vet.
Så ærlig har du ikke vært på årevis.
Jeg begynner å få mannepupper.
Det tar lang tid før du kan måle deg med min hylle.
Vet du hva jeg syns?
Vi burde invitere gjester på middag.
Overlat alt til meg.
Flørter du med fienden nå? Du er altfor engasjert.
Når det gjelder prinsipper, kan man aldri være for engasjert.
-Du får angre det. -Jeg blir utskjelt om prinsipper.
Fra en mann som gir nye pupper til russiske oligarkers koner.
Nå, ja. Det betaler for alt dette.
Kom, Sinbad. Flink gutt.
-Hei. -Jeg henter ham snart.
Jeg har med ekstra klær.
Ha det, Robbie.
Krystal. Vi fikk ikke snakket sammen i begravelsen.
-Hvordan har du det? -Bra.
Bli og drikk litt kaffe.
Jeg vil ikke være uhøflig, men det da vi drakk kaffe og var sammen,-
-er over nå.
-Du vet hvor jeg er. -Hvorfor?
Unnskyld, jeg er sen. Du har smittet meg.
-Det er et enormt hus, med basseng. -Og vingård.
Foreldrene deres er der. Det er Frankrike, med vennene våre.
-Hvem skal vi snakke med her? -Meg og far.
-Hvorfor er du så slem? -Fordi jeg er slem.
Slem, bitter, egoistisk og grusom. Jeg er moren fra helvetet.
Jeg skal ødelegge livet deres fordi jeg elsker det!
Jeg kan bli mye pinligere, jeg har knapt begynt.
Så glem dette, for svaret er nei.
Det er bare i feriene vi får være en familie.
Snobbete megger.
Opp med haka, Stacy.
Arf. Jeg ville si noe før, men det ble aldri...
Det ble bare ikke sånn.
-Stakkars mr Fairbrother. -Ja.
-Hva skjedde egentlig? -Han fikk en blødning i hjernen.
Fy faen.
Jeg ville bare si at dette virkelig suger.
-For mr Fairbrother var god. -Ja.
Takk, Krystal.
Ikke søl meg ned. Klærne er nyvasket.
Du var ivrig. Jeg vil ikke snakke.
Herregud.
-Du er utrolig. -Det sier alle når de har sprutet.
Hva?
Ring faren min og klag.
-Du gjorde vel ikke det, Fats? -Jo, da.
Colin kommer til å klikke.
Så fine sko, Rob.
-Jeg vil ha kortet med pengene. -Du får det ikke.
-Det er mine penger. Mitt bidrag. -Du får det ikke.
-Dra til helvete og dø. -Din jævla tispe. Du kan dø.
-Du. Hva holder du på med? -Ringte de fra biblioteket?
Vær så snill, si at du aldri ville gjøre noe sånt.
Jo da, i filosofiseksjonen. Kierkegaard drypper av ejakulat.
Mamma, Colin har rett. Jeg ble runket, og det var deilig.
Av denne Krystal Weedon.
Nettopp. Krystal Weedon fra The Fields.
Som du påstår at du bryr deg så mye om.
-Nei, Stuart. -Er det hva jeg tror at det er?
Jeg sa det. Du beskytter ham, lyver for ham, og undergraver meg.
Jeg sa at det luktet cannabis. Du sa at det var toalettrens.
Så lenge du bor under mitt tak, skal du adlyde mine regler.
Fikk du narkotikaen av Krystal Weedon?
-Jeg har kjøpt det selv. -Slukk den.
Vær ærlig for en gangs skyld. Du er et dyr, Colin. Gjør det.
Hva i himmelens navn gjør du?
-Hva er det med deg? -Jeg er på jakt etter ektheten.
-Jeg kaster mellomklassens åk. -Han vil såre oss.
-Du er en fascistisk kontrollfreak. -Det er han ikke.
-"Mitt tak, mine regler." -Håndter sønnen din.
Jeg er forferdet over hva du har gjort.
Og med hvem jeg gjorde det. Men sånn er det, Krystal og jeg er sammen.
Jeg forstår. Da skal du høre på meg.
-Vær forsiktig med den jenta. -Tror du at hun villeder meg?
Du er ikke så stor og smart som du tror, Stuart.
Vær forsiktig med Krystal. Hun er sårbar.
Etter alt jeg har gjort for ham, så er dette takken!
Sannheten om Colin Wall.
Den vennlige hypokonderen Colin som får panikk av å skifte en lyspære.
Du kjenner Colin. Han er en degenerert mann.
Et umoralsk villdyr, med umettelig appetitt for fordervelse.
Skal Pagford synke ned i en myr av uhemmet skitt?
Sånn blir det hvis dere stemmer på Colin.
Jeg er Barrys spøkelse.
-Kom igjen. Det var morsomt. -Nei.
Jo, men drit i det. Det ble fjernet like etter at jeg skrev det.
-Jeg slettet det. -Du? Har du hacket den?
Jeg visste at det var du som var spøkelset. Nå kan vi ha mye moro.
-Du har blitt så kjedelig. -Ikke bry deg. Jeg mener det.
Ok. Hvor er din sans for humor? En personlighetskollaps.
-Lykke til. -Med hva?
Med jobben, Gaia.
Pen skjorte. Du ser ut som en tulling.
Kommer snart! Mollions vinhandel
Hvor bor Krystal?
Nei, men, hei.
Jeg liker ikke å få besøk.
Men nå er jeg her.
Skal du ikke be meg inn?
Skynd deg opp. Fort. Gå, gå, gå.
Kom igjen!
Herregud. Er dette mors? Hun har lett etter den i en evighet.
Jeg fant den.
Besittelse er ni tideler av loven. Så den er din.
La være.
"Gratulerer, kjæreste Barry. Jeg elsker deg. M. Kyss."
-Hva er alt dette? -Jeg sa jo at jeg...fant det.
Mor og far vet om oss.
Hva sa de?
-Tja, Colin... -Jeg vet hva han sa.
Han er redd for å få en unge å betale for.
Han er en drone. En slave.
Men hva sa moren din?
-Hvilken rolle spiller det? -Ingen. Jeg bare lurte.
Vet du hva hun ville gjøre hvis du ble gravid?
Gjøre andre etasje til et barnerom. En suite for mor og barn.
Bli med på ultralyd, holde din hånd når du presser. "Barnebarnet mitt!"
Dere ville sitte og snakke i sofaen med te og brødskiver-
-og bli sinte på nyhetene, som om det betydde noe.
Dere ville kveles i småborgerlig løgnaktighet.
Hvorfor snakker vi om babyer? Hvem sier at du får ligge med meg?
Kom og legg deg her hos meg.
Du kan komme hit til meg.
Jeg skal si hva hun sa.
"Vær forsiktig med den jenta. Hun er sårbar."
Ja visst...
-Jeg sa ikke hva du virkelig er. -Hva?
Genuin.
Jeg prøver, men noen dager er vanskeligere enn andre.
-Jeg vil bevare optimismen. -Så fint.
Terri, vil du si noe?
Er det noe du vil dele?
Nei.
Ok.
-Hun er så elegant. -Herr og fru Sweetlove er nydelige.
Vi er veldig nære venner.
Var ikke dette med Frankrike urettferdig?
Ja, det låter da herlig, la langue d'oc.
Vi trenger billetter og lommepenger. Far er så opptatt med valget.
Hvis mor kunne tenke klart, ville hun la oss dra.
Nei, men det er jo...
Jenter, dere er urettferdige mot mor.
Hun gjør sitt beste. Vær snille.
-Vær så snill, snakk med bestefar. -Vær så snill.
Ja, ja, men jeg vil havne i trøbbel for dette.
Dere har meg surret rundt lillefingeren.
Hvem er invitert i den middagen?
-Jeg blir heller overfalt rusfri. -Skulle jeg lage mat for noe sånt?
Slutt å være ei sur ku, og drikk litt jævla vin.
Greit, dette forbaskede valget.
Avstemmingen om Sweetlove House. Dere er alle innblandet.
Hvilken forskjell gjør det om alt blir flyttet inn til byen?
Kan det ikke være et boutiquehotell og spa?
Ikke si det til meg, jeg elsker et godt spa. Forklar det til Miles.
-Det kan jeg gjøre. -Unnskyld, men hvorfor er jeg her?
Mens de diskuterer, skal du og jeg fortelle upassende vitser.
Du tror at Miles vinner, men Colin har stor sjanse.
Jaså? Hvor er han, da?
Han fikk migrene, så han måtte legge seg for å hvile.
-Nå vel. -Jeg er her.
Det lukter godt.
Jeg tenkte at hun var ensom. Du sa ikke hvem du hadde bedt.
Mor og far blir rasende. Du går for langt.
Neppe.
-Begynner det igjen? -Hva?
For det er sånn det begynner. Med deg.
-Jeg må vite om det begynner igjen. -Hvordan våger du å si det?
Ikke drikk mer i kveld.
Samantha, ikke drikk...
-Er alt i orden her? -Ja, da.
Han sover. Jeg går ut litt. Ikke gjør noe dumt.
-Hvor fikk du disse? -Jeg fikk dem.
-Du stjal dem. -Lite grann.
Du stjal dem lite grann.
-Er det noe å spise? -Er du sulten?
Ja, jeg tror det.
Det var kjempegodt, Samantha.
Det kommer fremdeles brev til ham.
Husforsikringen, bilen, banken.
-Colin kan hjelpe deg med sånt. -Når han ikke har migrene?
-Vikram, hva jobber du med? -Jeg er kirurg. Kosmetisk.
Heldige Parminder. Vil hun fikse noe, gjør mannen det.
-Bør jeg gjennomgå plastisk kirurgi? -Nei, men hvis du vil, kan du det.
-Parminder ser det ikke som arbeid. -Nei, det er overfladisk.
Jeg hadde fikset alt. Dratt opp alt. Strammet inn jentene.
Alle vil bli som de en gang var. Ikke sant?
Da jeg fikk pedikyr, sa jenta at jeg hadde hårete tær.
Hobbit-føtter, sa hun. Jeg gikk ikke tilbake dit.
-Det er en elefant i rommet. -Nei, da. Hvorfor sier du det?
Nei. Ikke tro det. En elefant?
Dere ville snakke om noe annet hvis ikke jeg var her.
Barrys plass i rådet.
Mary, vi skal fortsette Barrys kamp, og vi skal beseire Mollisons.
-Det de gjør, er grotesk. -Jeg sitter her.
Dere blåser i byen. Mollisons tunger er så langt opp i Sweetloves ræver-
-at de nesten slikker nyrene deres.
For et ubehagelig bilde.
Ikke bare stå der. Ta den andre sida.
-Nå? -Obbo sitter inne.
Kameraten hans sa, "ingen penger tilbake". Du får ringe Watchdog.
De jævlene. Hopp inn.
Hva gjør jeg nå? Så urettferdig. Hvorfor skjer sånt alltid meg?
-Hva var det for en gutt? -Fats. Kjæresten min.
-Er han snill mot deg? -Ja. Han sier at jeg er genuin.
-Hva skal det bety? -At jeg er ekte.
-Selvsagt. Hva mener han? -At jeg ikke er falsk.
Det er en kompliment.
Hvorfor sier han ikke bare at du er søt eller noe sånt? Er han en tosk?
-Dette var godt. -Ja.
Du er ei god jente, Krystal.
Ja, ei virkelig god jente.
-Jeg ruller en røyk til deg. -Takk.
-Koker ikke tevannet ennå? -Jo.
-For en lettelse. -Ja, vi kommer av sted.
Tenk at vi klarte å overtale farmor.
Se her. Er det jordbær og marengs?
Nam. Du har anstrengt deg sånn.
-Vi ville ha jentene her i sommer. -Dere nekter dem en fin mulighet.
Det er vel litt egoistisk? Skal jeg servere?
Her har vi.
Noe jeg beundret hos Barry, var hans lidenskapelige overbevisning.
Parminder har også en overbevisning, med sitt mentaldon.
Metadon!
Klinikker for narkomane i landsbyen, så de slipper å ta bussen til byen.
Vi gjør livet enklere for dem, som om ikke livet er enkelt nok.
-Det er mer komplisert enn som så. -Ja, ellers hadde dere ikke arbeid.
Men de velger å stikke seg med nåler og rane hederlige folk.
Miles er enig, ikke sant? De bare tar, tar, tar.
Folk må ta ansvar for sine egne valg.
Hva kostet hjerteoperasjonen din? Med sykehusbesøket, personalet.
Medisinene. Legemidlene du får nå. Hvor mye kostet det?
Du må hedre arbeidet som ble utført på deg, ved å holde en viss vekt.
Men det gjør du ikke. Du spiser og spiser.
Du injiserer praktisk talt andelever inn i øynene.
Så medisineringen må økes pga. den livsstilen du har valgt.
Alt koster, helt ned til salven for det ekle utslettet under magen din.
-Hundretusener av pund. -Ti stille, Minda.
Noe som betyr at du er en jævla hykler, Howard.
Og du har brutt taushetsplikten mellom lege og pasient.
Jeg skal ta telefoner om det i morgen.
Jeg skal lage en hel del bråk om dette. Takk.
Ja, vi får vel gå. God kveld.
Skal vi følge deg hjem, Mary?
Du og jeg skal snakke sammen i morgen.
Jeg er såret over å ha blitt angrepet i mitt eget hjem.
Unnskyld, min sønns hjem.
Jeg har alltid følt meg trygg her.
Oi, det kom ut av kontroll.
Howard. Tenk på hva du etterlater til verden.
-Hva blir arven etter deg? -Ost.
Ost.
-Er det lakeien din? -Jeg vet ikke hva han vil.
Han vil ha meg.
-Du må holde deg borte fra osten. -Den er utrolig vanedannende.
Vet du hvilken plass som virkelig er ledig? Graven.
Den gaper åpen en kort tid, og så fylles den av oss. Dødt kjøtt.
Det er mørkt og ensomt.
Det er så ensomt.
Hei, kom dere vekk! Ut av min landsby!
Forsvinn. Skitne fattiglemmer. Ikke kom tilbake.
-Du kan ikke bare dumpe den. -Hjelp til.
Kom igjen.
Hvorfor må jeg gjøre alt selv?
Den flyter av sted. Synk, din jævel.
Faen også. Hvorfor synker den ikke?
Pakket du den med isoporen?
Smarting.
Faen også.
Det er du.
Det er du som er spøkelset, ikke sant?
Jeg vil ikke at noen skal vite hva som foregår hjemme hos oss.
-Far. -Hva foregår hjemme hos oss?
-Ingenting. Vær så snill, far.
Far.
Jeg har laget varm melk og honning, med litt konjakk.
Kom og drikk det før det får snerk.
-Jeg vil ikke begraves. -Hva snakker du om?
Vi har allerede reservert gravsted.
Reglene, Howard. Bare flytende i dette badet.
Kom nå.
Du godeste.
Det forbaskede spøkelset. Når jeg finner den onde...den hatefulle...
Hvem det enn er, så skal den personen få angre.
Og dr Jawanda skal ikke få titulere seg doktor lenge til.
Etter hva du fikk gjennomgå.
Jeg skal få henne sparket. Hun vil få fylle på hyller.
En vanlig kone. Jeg skal jekke henne ned et par hakk.
-Har vi reservert gravsted? -Ja, for flere år siden.
Så vi fikk en god beliggenhet, ikke bakerst med alle de andre.
Nå må folk passere oss på veien inn til kirken.
Straks valget er over, kan vi legge denne elendige historien bak oss.
Spøkelset forsvinner, og vi kan få en god natts søvn.
God natt.
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com